DE TRE MUSKETÖRERNA
Efter en roman av Alexandre Dumas
Men nu!
Använd bara ditt svärd som sista utväg.
Det har tjänat mig väl, som du ser. - Ja far.
Vill ni sitta ner? - Nej, det brådskar.
Du måste iväg.
Jag visade dig mitt hemliga angrepp. Nu ger jag dig 1 5 Kronor.
Och det här.
Din farfar köpte det här svärdet inför slaget vid Lepanto.
Även jag har använt det. Under kung Henrik.
Nu är det ditt.
Så lär du känna Monsieur Treville som leder musketörerna.
Han kommer att minnas det väl. Mig med.
Min son, du blir musketör.
Du är ung, modig, en gascognare och en D'Artagnan.
Slåss, så fort du får tillfälle. Låt dig aldrig förolämpas...
utom av kungen och kardinal Richelieu.
Var försiktig med kardinalen, ty han är Frankrikes verklige härskare.
Men du är konungens och drottningens man.
Och nu...
ta farväl av din mor.
Smörj den här salvan på varje skråma.
Och håll kappan och skorna torra. - Ja.
Farväl. - Farväl far.
Sälj inte hästen. Låt den dö av ålder!
Och glöm inte att kämpa!
Ta vara på dig.
Iväg!
Det ser ut som om någon rider på en smörblomma.
Kanske är det en sufflé.
Säg mig vad som roar er så. Jag skrattar med er.
Vore ni en fin herre, skulle jag tala till er.
Men jag talar till er!
Vänd er om, om ni är en man!
Han är Gascognare. - Ska jag döda honom? - Nej.
Sätt honom på hans fåniga häst och låt honom gå.
Ingen tid, Madame.
Kardinalen sänder er till England. Låt mig veta när hertigen reser.
Och sedan? - Invänta vidare order.
Och ni? När får jag se er igen?
Ni... ni mördare!
Jag ska tukta er.
Jag ber om ursäkt. Jag måste döda er vän.
Är ni inte rädd?
Iväg med dig, din tölp! Du kommer att höra av mig.
Han är jättesnäll.
Claude, betala räkningen!
Ni...
Var är Monsieur Treville? - Uppe. - Tack.
Jag tycker om bältesspännet.
Jag är en man som om natten ger ut mina pengar på dyra kläder.
Eller älskarinnans pengar.
Nej, mina egna. Jag har betalat 1 2 pistoler.
Mitt bälte är av rent guld.
Förvånande att det finns så mycket guld i Frankrike.
Får jag skjuta förhänget åt sidan? - Nej, jag är förkyld.
Omsorg hör till fåfängan.
Jag förstår inte. Jag känner till mod,
men i sådana kläder kan jag inte vara omtänksam.
En ren stöt! Ett minne...
av kardinalens väktare. - Du ljuger. Det är koppärr.
Ser man direkt. - Du bryr dig inte. Din behandling är alltid likadan.
Monsieur Treville tar emot nu.
Tack.
Er far säger, att ni bär hans gamla svärd.
Ja.
Oh... låna ett annat tills ert har växt ut.
Jag vill inte ha allmosor.
Då får ni inga.
Nej, inga allmosor, men hänsyn till sonen av en gammal vän.
För att hålla fienderna borta.
Tack, min herre.
Tack.
Det är allt, som jag kan erbjuda.
Ni förstår, ingen man kan bli musketör,
innan han har förtjänat det i strid.
Men jag kan skriva ett brev till Monsieur de Salle,
som kommenderar vakten...
Fegis! Jag spottar på er!
Förlåt?
Inte på er.
På mannen utan öga!
Ni där! Stanna!
Förlåt mig, det brådskar! - Ni har verkligen bråttom.
Ni tror att det räcker med en ursäkt?
Ni måste lära er att uppföra er.
Jag bad om ursäkt.
Jag måste inte lära mig uppförande.
Ni kommer att göra det.
Var?
Karmeliterklostret, vid tolv.
Guld runt hela. - Halt! - Öppna ögonen!
Jag ber om ursäkt. - Jag kräver upprättelse.
Place du Luxembourg, vid ett.
Se... statyn.
Ursäkta.
Ni tappade det här! - Guld från 'Laune'!
Det tillhör inte mig.
Jag såg hur det föll.
Ni ser för mycket, typiskt fel för en bonde.
Jag är gascognare. - Och ni beter er ociviliserat.
Som blivande präst slåss jag bara när det är nödvändigt.
Men ni har skadat en kvinnas rykte.
Hotel Treville, vid två? - Ja!
Min herre, er pung!
Om jag blir dödad, blir det åtminstone av en musketör.
Ni är punktlig.
Trots att ni inte springer.
Min axel!
Jag vill inte störa. Om ni vill tacka nej...
Aldrig i livet! Jag kämpar lika gott med vänster.
Jag ber om ursäkt om det är till er nackdel.
Ni är mycket hövlig.
Vad gäller ert sår, så har jag en salva från min mor.
Ni förvirrar mig... Ah, där kommer mina sekundanter.
Ska du slåss mot den här mannen? Jag trodde han var min! - Först ett.
Nej, jag! - Vid två. - Hur länge har ni varit i Paris?
Sedan klockan 8 i morse. - Ni slösar inte bort er tid.
Min far rekommenderade mig att duellera.
Hoppas att ni hedrar honom.
Kardinalens vakter! - Se upp!
Ah, musketörer! Ni duellerar trots påbuden.
Detta är privata angelägenheter. Var snäll och gå.
Det är vår plikt att stävja oroligheter...
och arrestera råskinn. Var vänliga och kom med.
Omöjligt. - Otänkbart. - Osannolikt.
Då måste vi utmana er.
De är sex och vi bara tre. - Nej,... fyra.
Du hör inte dit!
Det är inte din strid.
Jag har ingen uniform, men en musketörs hjärta!
Unge man, dra er ur. Rädda ert skinn... fort!
Ditt namn? - D'Artagnan. - Nåväl...
Athos, Porthos, Aramis och D'Artagnan!
Framåt!
Låt oss be.
Gode Jesus, from och hård!
Får jag?
Jag är ledsen.
Ett svärd!
För guds skull.
Tack.
D'Artagnan!
Nej!
Nej! Överlåt honom åt mig!
Slåss! - Nej!
Sluta, Biscart! Det är en order.
l så fall... var så god.
Ring i klockorna. Nunnorna tar hand om er.
Kom, ju snarare desto bättre. - Javisst, det gick över snabbt.
Sammet från flamländerna! Kappan är förstörd!
Det ska ni få betala! Den kostade mig tio pistoler!
Nej, 20 pistoler. Och 20 till för att ni ska lära er hut!
Tjuv!
Givmildhet är ju en 'kardinalsdygd'!
Ska vi diskutera vidare, tills marskalken arresterat oss? Iväg!
Låt oss gå.
Vad gäller dina sår,
har jag fått en effektiv salva av min mor.
Jag kastade mitt svärd i luften... - Porthos! Porthos!
Ro hit. Musketörens motto: En för alla, alla för en.
Låt se: 10 till dig, 10 till dig, 10 till dig och 10 till mig.
Min käre Aramis behöver 10, för att imponera på sin mätress.
Min käre Porthos behöver 10, för att klä sig ordentligt.
Du behöver 10 till husrum och en tjänare.
Och jag... - Och du?
Jag behöver något att dricka.
Livet ljusnar när man har tömt sitt glas.
Se upp.
Ska det vara en häst?
Här är trappan.
Ni kommer att tycka om det. För blott två Francs per dag...
denna kammare... underbar.
Oklanderligt rent, som ni ser.
Städas varannan dag.
För en ringa penning.
Du sover ute, din bock!
Om ni slår honom, kommer gästerna inte att höra hans skrik.
l Paris växer en kammare som denna inte på träd.
Var annars finns en sådan utsikt över staden?
Ärligt talat, denna svinstia är inte ens ägnad åt...
en kung eller en kardinal.
Men kammaren passar mig väl.
Sade ni två Francs?
Accepterar ni? - Om den är disponibel.
Min fru, monsieur!
Är hon inte vacker? - Bedårande.
Tack. - Hon är vacker som fallande blomster...
På avstånd!
Det vet ni väl, att min fru är drottningens sömmerska.
Mycket behaglig dam, drottningen. Min fru åtnjuter hennes förtroende.
Jag är mycket stolt över att vara hennes man.
Bor hon här? - Nej, jag bor här.
Min sköna Constance bor i slottet. Var annars?
Hon besöker mig en gång i veckan.
Ikväll är hon här.
Det glädjer hon sig väl över.
Ja.
Fortare!
Skynda på, era idioter!
Kom! Det ska gå fortare!
Underbart! Verkligen underbart!
Jag mår illa.
Drottningen 4 fält snett till kungen. - Drottningen snett till kungen.
Dina busar har slagits med kardinalens vakter.
Era musketörer, ers höghet. - Dina busar.
Häst till löpare.
Jag kann knappast berätta det. Han bevakar Frankrike...
och arbetar oförtröttligt medan jag roar mig.
Ers majestät menar Gud? - Jag menar Kardinal Richelieu,
det är inte samma sak.
Oh, kardinal...
Den här affären med Trevilles musketörer...
Trasiga huvuden och svärd.
Petitesser, Sire. Hertigen av Buckingham är i Paris.
Buckingham? Här? För Guds skull, varför?
För att konspirera mot min ära? - För drottningens skull.
Arrestera konspiratören! - Sire, ni misstar er.
Drottningen är er och Frankrike trogen. Hon älskar er varmt.
Jag svettas inte. Arrestera honom.
Varför ska vi arrestera Englands premiärminister?
Nej, Sire. Vi måste hålla hertigen under kontroll,
Så att han håller sitt avtal med protestanterna
Och fortsätter med sin hemliga politik.
Och drottningen gömmer sig under hans fönster?
Drottningens skönhet drar till sig alla former av beundran...
och beundrare.
Men hennes dygdighet är bortom tvivel...
och hertigen av Buckingham observeras.
Löpare 2 fält till drottning.
Schack.
Däråt.
Öppna! Öppna!
Annars sparkar vi in dörren!
Någon kommer! - Oh, min älskling!
Ni kommer med. - Nej, det gör jag inte.
Det gör jag inte.
Vi får väl se.
Få se.
Ni kommer med. - Ja, jag... kommer med.
Stoppa dem! Stoppa dem!
Var är min fru?
Monsieur D'Artagnan, kan ni... - Så snart jag kan andas igen.
Gjorde jag er illa?
Jag måste till drottningen. - Det kan jag inte tillåta.
Jag slets ur min säng. - Den bästa platsen för er.
Sängen är bästa platsen för er.
Sätt er.
Tack, Monsieur.
De har tagit min man. - Var är han?
l bastiljen.
Oh, jag... jag är ledsen.
Sömn är bäst nu. Försök att glömma allt.
Jag kan inte sova när min man sitter i fängelse.
Jag är rädd. - Inte jag.
Ni borde sova med mig för att bli av med rädslan.
Jag måste till drottningen. Hon behöver mig.
Jag kan inte låta er gå. Gatorna är fulla av faror,
och era ben och fötter är smutsiga.
Ja.
Ni måste hjälpa mig. Ni är ung och galant. Min man är svag...
och skranglig. Får jag berätta en sak för er?
Kan jag lita på er? - Av hela ert hjärta, som slår i ert bröst.
Jag hör det fladdra som en liten, vit fågel.
Jag måste till drottningen. - Jag hör vingarna.
Kardinalen angriper mig kanske för att jag åtnjuter...
drottningends förtroende.
Ni kan inte gå till drottningen med smutsiga fötter.
Nej.
Har ni styrka nog att tvätta dem? - Nej.
Min stackars man! Utan honom känner jag mig så hjälplös.
Jag har aldrig tvättat en kvinnas ben.
Däremot en hästs. Man börjar här uppe.
Jag kan inte gå smutsig till drottningen.
Tror ni att jag är säker här?
Oh ja, Constance, ja...
Oh, det är...
...lite kallt.
Låt mig följa dig på vägen. - Nej, jag måste gå.
Jag ska träffa någon först. - Vem?
Blir du så lätt svartsjuk?
För varje tum.
Jag måste iväg. Följ mig inte.
Aj!
En slant till en blind... - Har du inga ögon i skallen?
En slant till en krympling...
Försvinn!
En slant till en krympling!
Det är inte din dag idag, va? - En slant till en föräldralös!
En slant till en veteran.
En slant...
Innan ni klättrar upp...
Har min herre lite småslantar över?
Ett ögonblick min herre.
Du lovade! - För att du krävde det.
Ni har inget med mig att göra. - Nej, men med den här damen.
Ta min arm. God kväll, min herre.
För guds skull, Mylord. - Mylord? Är ni...
Hertigen av Buckingham.
Se? Du förstör allt! - Förlåt, älskling.
Min hertig, vad ska jag säga? Jag älskar henne och är svartsjuk.
En god anledning att angripa en främling i mörkret.
Kan ni göra mig en tjänst?
Alltid, Mylord. - Vi får inte bli sedda när vi...
går in i slottet.
Kann ni vara så vänlig och döda alla som förföljer oss. Tack.
Ja, naturligtvis.
Känner ni till en plats som är mer privat än denna?
Nja... - Vänta här!
Anne. - Varför är du här? - För att se dig.
Det är våghalsigt. Konungen misstänker något
Och kardinalen vet allt. Han krossar mig.
Och om de ertappar oss? - De får inte ertappa oss,
i alla fall inte i den smutsiga byken.
Det är hopplöst. Jag är konungens hustru.
En parisare utan hyfs, som ignorerar dig men är svartsjuk?
Vad är du skyldig honom?
Jag vill inte skämma ut honom.
Därför ber jag dig att gå...
och inte komma tillbaka.
Vi är inte simpelt folk. - Det är sant.
Det gäller oss båda.
Jag är inte en enkel jordbrukare eller bondson.
Jag är härskare över en stor stat.
Med skepp och armeer.
Engelsmännen har varit i Frankrike förut.
Men aldrig med ett så bra skäl som mitt.
Tror du att ett krig kan få mig att sluta uppvakta dig?
Vänta tills Frankrike gör anspråk på Englands tron.
Älskade Anne...
Du är vackrare än allt,
som jag någonsin sett i en tvättstuga.
Säg mig blott än en gång att du älskar mig.
Du måste gå.
Vi är inte säkra här.
En dag... Tills dess...
Ge mig dock ett minne, ett bevis...
Något!
Ge mig något, älskling.
Det är det värdefullaste jag äger.
Inom ett år bringar jag det åter till dig.
Det är så de gör!
l framtiden ska jag bära mina skjortor med mer aktning.
Oh, Gud!
Iväg! Fort!
Stanna!
In här!
Ursäkta!
Var vänlig och säg mig, varför vi...
Slåss! Kom hit, din hare! Jag är inte färdig ännu!
Oh, tack.
Kom då!
Oh, min förärare.
Jag hade nog klarat det själv, men tack ändå, mina herrar.
Vem var det? - Jag vet inte.
Men han hade en lätt utländsk accent.
Himmel, vad handlade det där om?
In med dig. - Jag säger...
bara att jag var hemma i min säng och plötsligt störtade de in i rummet.
Jag svär, jag har ingenting gjort! Vad tänker ni göra med mig?
Du är i bastiljen. Alltså har du begått brott!
Högförräderi!
Du och din fru konspirerade med hertigen av Buckingham.
Nej, nej...
Känner du din åklagare?
Vem förde dig hit?
Den där mannen!
Bort med honom! - Det är inte den mannen!
Det är en anständig herre...
Buckingham och drottningen har mötts. - Var? - I slottet.
Jag erfor det för sent. - Slank de er genom fingarna? - Genom era.
Jag hade inga order. - Vad skedde? Mme. Bonacieux följde Buckingham.
Du skulle arrestera henne och hålla henne.
Jag misslyckades. Sådant händer.
Om jag gjorde ett sådant fel, skulle mitt huvud rulla.
Från en större höjd än mitt.
Verkligen?
Från ambitionens höjd. - Har du inga ambitioner? - Nej.
Är du rädd för mig?
Ja, emimens.
Och jag hatar er.
Jag älskar dig, min son. Även när du misslyckas.
Drottningen gav Buckingham halsbandet med 1 2 diamanter som
Konungen gav henne på födelsedagen. Vart Buckingham tog vägen, vet jag ej.
Bespara mig det som du inte vet. Buckingham torde vara i Calais...
Vi låter honom gå den här gången.
Nej... nej... försiktigt!
Snälla, låt mig gå! Sluta!
Det gör ont!
Det är tanken.
Du lurade mig!
Lurade!
Jag trodde att du är en förrädare. Stå upp, min vän.
Vad ska jag säga?
Alla misstankar mot er är oberättigade.
Kardinalen tog min hand och kallade mig 'vän'.
Vi måste gottgöra er. Ta dessa 1 00 pistoler.
Förlåt mig. - Ska jag förlåta er?
Det menar ni inte. Jag är ingen.
Jag är mindre än ingen.
Min vän, ni är väldigt generös.
Inte sant? Jag hoppas att ni besöker mig igen,
så att vi kan samtala. Till dess.
Jag gjorde allt med honom som är möjligt.
Han kommer att spionera på frun. - Honom är jag inte rädd för!
Den galante hertigen av Buckingham kommer säkert att bära halsbandet.
Säg åt grevinnan de Winter i England att söka hans närhet...
och stjäla två av diamanterna.
Möt med henne och sörj för att hon för hit dem omedelbart.
Hur hon får dem, är hennes ensak.
Ni kommer att tycka om det. Det är ganska prisvärt.
Vänta. Jag vinner lite pengar åt oss.
Han klarar det!
Han vinner!
Kom, gosse! - Då räcker det inte till middagen.
Jag kommer att vinna här!
Han klarar det!
Jag dör av hunger.
Vad sägs om kyckling? En favorit på onsdagar. - Tisdagar.
Kotletter? - Nej, så avskyvärt! Jag längtar efter riktig mat.
Säg honom att han ska steka detta.
Du är ett barn!
Jag vet vad ni gör. Jag känner till er sort!
OK?
Detta är för era olägenheter, min herre.
Oh, se på fjädrarna!
Hörde du honom skrika?
Hörde ni? Hans höghet vill att ni dansar.
Jag ska arrangera en bal till er ära.
Vad som behagar ers majestät behagar även mig. - I HÃ'tel de Ville.
Om 2 veckor. Ni kommer att bli glad. Bal, balett, kostymer...
och Figuré och allt annat.
Och ni kan bära halsbandet med diamanterna.
Det blir höjdpunkten för kvällen.
Diamanterna?
Ja, diamanterna, min gåva. Varför inte?
Tycker ni inte att de passar er? - Jo.
Jo, de är jättevackra. - Varför skulle ni inte bära dem?
Jag vill det. Jag litar på er, madame.
Fågeln har ett starkt grepp.
Jag fick tårar i ögonen, så hårt höll han sin handled. Ser ni?
Oh, balen med diamanterna... Ni vill att drottningen dansar.
Under er prästkappa blir ni långsamt en romantiker.
Även en kardinal har svagheter, majestät.
Även konungen. Ser ni tårarna?
Detta samtal utspelade sig i slottet i Madamme Bonacieuxs sovrum.
Drottningen sade: 'Jag är förlorad.'
Mme. Bonacieux sade: 'Majestät.' 'Constance, jag är förlorad.'
'Majestät.' 'Vad kann jag göra?'
'Vi måste hämta diamanterna.' '- På 2 veckor? Jag är förlorad.'
'En budbärare behöver 2 veckor för att föra tillbaka diamanterna till Paris.'
'Budbärare? Jag litar på ingen. Djävulen har sina spioner överallt.
Den onda, smutsiga, vidriga mannen. Den onde, smutsige,
vidriga mannen, som kallar sig andlig.'
Så står det här.
Jag kan finna en budbärare,
som är pålitlig, jag svär.
Han kan ta med ett brev från er till hertigen av Buckingham.
Ja, ett brev.
Jag skriver det.
För min ära och mitt livs skull.
Har du någon som du litar på? - Majestät, han kommer inte...
Drottningen är i fara,
om inte det här brevet kommer till London omgående.
Du måste bryta upp omedelbart. Jag är den enda hon har.
Och du är den ende jag kan lita på.
Brev, faror...
Kom i säng, Constance min lilla höna.
Jag ska...
Jag gör allt du vill, om du leverar det här brevet.
Jag misstror brev. Jag var utan dig i så många dagar och nätter.
Nej, jag menar allvar... - Jag måste...
Brevet måste iväg nu. - Om du säger det...
Jag önskar att du inte litade på...
mig; det här underliga brevet stinker av intriger.
Constance, Constance...
Ja, intriger.
Vad ledde det till? Jag drogs iväg till bastiljen.
Men jag vill inte skickas till bastiljen,
för där finns fängelsehålor och tortyrinstrument,
vilka sköts av skoningslösa män.
De skär av människors vitala kroppsdelar.
Om inte kardinalen hade dykt upp!
Kardinalen? - Ja, kardinalen.
Du tror att du är den enda med vänner högt uppe, men jag säger,
att kardinalen tog min hand och kallade mig sin 'vän'.
Och han gav mig en penningpung.
Har du varit hos kardinalen? - Ännu en sak:
Han ogillar den här typen av intrig.
Vem är brevet skrivet till?
Du ska ju ändå inte skicka det.
Låt gå, Madame Tvär.
Om du inte går till sängs med mig måste jag lämna dig.
För ett viktigt möte.
För ett viktigt möte!
Du! - Ja, jag.
Hörde du? - Allt. - Då vet du.
Du och drottningen behöver någon som är gallant, modig,
diskret, aktiv, klok och trogen.
Jag känner vägen till London,
och din gode make, säkerligen på väg till kardinalen,
Får betala mina reskostnader.
Kan jag lita på dig? - Lita på mig?
Lita på mig?... Vilken fråga!
Du kan lita på mig, ty jag älskar dig.
Och du älskar mig. Om inte är något galet med dig.
Svär att du aldrig avslöjar mottagarens namn!
Jag svär!
Det är hertigen av Buckingham.
Hit!
Det gick fort! Vi måste fly.
...händer ofta.
Constance! Constance!
Hon är borta.
Det skulle du ha räknat med om du inte tog emot brevet.
Hon har tydligen flytt till slottet.
Ingen här. Ljuset är varmt. - Fort, till slottet!
Hon kan inte ha hunnit långt.
Brevet som er fru nämnde, skulle det...
till hertigen av Buckingham? - Nej, inga namn.
Den där D'Artagnan bor här, inte sant?
Vi kommer att finna en kall bostad för honom och hans vänner.
l bastiljen. - Och sedan?
l bastiljen finns det inget 'sedan'.
Vad?
Mannen har förolämpat mig, brutit min fars svärd,
låtit misshandla mig och våldfört sig på min älskade.
Han är... otrevlig.
Låt mig berätta något om din 'otrevlige' gentleman.
Han heter Rochefort.
Han är kardinalens vapen och dödlig.
Se så, spring, din långsamma oxe!
15:0.
15.
15 lika.
30: 1 5
Om du ser Rochefort på andra sidan gatan,
bry dig inte om att hälsa.
Aramis! Vad i helvete gör du?
Din enda chans. - Full risk.
Rochefort eller ej, jag måste ta det här brevet till London.
För drottningen. Om två veckor måste jag vara tillbaka med svaret.
Du kommer inte ens fem mil.
Match. Sista gemet.
Du tänker alltså göra det?
Om vi fyra åker dit borde brevet klara sig.
Det var våra matpengar.
Hellre en hugenott som påve än ni. Hämta era saker.
Vi åker till London. - London?
Jag, en långsam oxe?
Din själ är förtappad. Du kommer aldrig till himmelriket.
När åker vi? - Genast.
Hur får vi hästar? - Vi säljer våra tjänare.
En tjänare säljer sina hemligheter, en gentleman aldrig.
Om en av oss faller, tar de andra tre brevet.
Den som faller, lämnas. OK?
Ingen har frågat varför vi riskerar våra liv.
Ger kungen oss anledning? Om vi måste slåss, slåss vi.
Låt oss då, som väntat, dö. För många frågor är meningslöst.
Försiktig med sadeln! Den kostade mer än du tjänar.
Jag gör det. - God morgon, Sir! - Detsamma, min herre.
Ska vi skåla, sir? - Med glädje.
För kardinalens hälsa!
Med nöje, om ni vill dricka med oss för konungen.
Inte för konungen. För kardinalen.
Min herre, ni är full.
Det finns bara ett svar.
Det ska ni betala!
Vilken fräckhet! Döda honom och kom efter så snabbt du kan.
Kom då!
Nu är vi bara tre. - Karln är full.
Han nyktrar till tids nog.
Förbannat! Se!
Halt! Halt!
Kom! Rid iväg!
Kom!
Kom då!
Låt det falla!
Tio mil framöver väntar oss samma öde.
Men tills dess är vi i alla fall säkra... Framåt!
Även om det är förräderi,
skattar jag fransyskornas skönhet mest av alla.
Man kan aldrig tro på en engelsman.
Gå och sov, Felton!
Detta ansikstuttryck skulle ge varje man mardrömmar.
Jag kann ta med alla som har ett brev från kardinalen.
Har jag.
l morse kom ordern att ingen får...
lämna landet utan borgmästarens underskrift.
Bra. Jag är tillbaka om en timme.
Var vaksam. Det finns flyende fiender.
Ni skulle kunna göra mig en tjänst.
Ge mig passet och vi kan bespara oss en del oangenäma ögonblick.
Du är ju skurken med hästen,
Som hänger omkring på gatan med musketörerna och startar slagsmål.
Gator, som ni bör undvika Monsieur Cyklop.
Var är dina tre kumpaner?
Det hade varit bättre...
Det är jag!
Ingen fara sir, jag kommer!
Jag kommer!
Jag sade ju det.
Monsieur, är ni död?
Inte helt.
Bara en skråma.
Oh, far! Varför gör du mig detta?
Är han död?
Tyvärr bara medvetslös, Monsieur. Ska jag döda honom?
Absolut inte. Bind hans händer och mun.
Vi ger honom chansen att förblöda, men vi ska inte döda honom.
Passet gäller bara för en. - Jag är bara en.
Han är en betjänt. - Nåväl.
Mår du bra?
Se! Dover!
Mylord!
Oh, den svartsjuke älskaren.
Ni kom väl inte hit för att starta ett nytt bråk?
Jag kan tyvärr inte läsa.
Sedan när är ni på väg? - Sex dagar, Mylord.
Då måste vi skynda!
Kom, Plachet, vi måste skynda!
Gott, jag skyndar gärna.
Iväg! I galopp!
Ett, två...
Ja, sir.
Hon är min gudinna.
Här är de.
Jag ville alltid behålla dem.
Gode Gud, det fattas två! - Vad? - Jag måste tänka.
Jag bar dem på balen för två veckor sedan.
Grevinnan de Winter.
Gode Gud!
Ett högt pris för den otrogna.
Hon kan redan vara i Frankrike.
Felton!
De stals av en av kardinalens spioner!
Felton, min sekreterare! Jag vill ge en order.
Har du en penna? Skriv till alla kanalhamnar!
Inga skepp får löpa ut! Om kungen frågar, säg honom...
att det kann bli krig med Frankrike. Och håll vägen till Dover fri!
Sex dagar?
Du riskerar livet för att ge det i tid till drottningen.
Men de saknande stenarna? - Uppskatta priset per sten.
Där saknas något... där.
Jag skulle säga... 500 pund.
Hur lång tid behövs för att göra två?
En vecka? - 5.000 per styck, om de är klara I övermorgon.
Säger ni till min fru att jag inte kommer hem?
Bättre upp: Jackson, låt hämta Mrs. O'Reilly med vagnen.
Gör ett rum redo för henne. - Oh, så bra.
Har ni skadat er? - Det är inget.
Bra, bra.
Vore det en komplimang om jag sade att de passar till era ögon?
Ovanligt galant.
l normala fall, hade ni jämfört dem med mitt hjärta.
Det föll mig in.
Kardinalen stiger, drottningen faller.
Piska henne!
Försök att se vilka som är de två nya stenarna.
För den stora damens ära som vi tjänar,
måste ni se till att hon får dem i tid.
Jag är redan på väg. - Och ni...
Hur kan jag någonsin gottgöra det?
Ni borde förstå...
Ni är engelsman, Frankrikes fiende.
Vad jag gör gör jag för drottningen.
För mig är hon lika älskvärd som för er.
Med er tillåtelse, jag tar avsked.
Förlåt, jag glömde att England är en ö. Hur kommer jag över?
Ni har utvilade hästar, vägen är fri Och ett skepp väntar på er.
Monsieur, ni tar inte emot belöning från en vän.
Accepterar ni åtminstone detta?
Och detta, från en fiende.
Det är något annat.
Jag är trött! - Jag med. Vi är snart framme.
Ta dig samman! - Jag har hemorrojder.
Vi behöver utvilade hästar. - Känner du till orten? - Nej.
Här var alla fortfarande vid liv.
Till vi ses igen, vänner!
Det dröjer inte länge.
Lyft upp mig!
Där! Repet! Fort!
Hästen!
Håll ut! För Guds skull, var är du?
Genom porten!
Hästarna är utpumpade.
l sista sekunden!
Kom igen! - Skrävlare! - Varför hänger du alltid efter?
Hörde du rösten? - Den där otäcka accenten!
En för alla, alla för en.
Min fru är där inne. Hon dansar med alla viktiga personer.
Och ibland vinkar hon till mig. Ibland.
Madame, varför bär ni inte halsbandet med diamanterna?
Ni vet, att jag ville se dem.
Majestät, jag hade känslan av att jag kunde förlora dem i mängden.
Ni har fel. Jag gav det till er,
så ni skulle bli beundrad.
Jag är mycket besviken.
Om ers majestät önskar,
kan jag hämta det.
Gör det... genast.
Kom, Reggie. Vinet rinner snart över!
Jag gör mitt bästa.
Ers majestät var mycket blek.
Får jag göra ers majestät uppmärksam på dessa sötsaker?
Ni kommer säkerligen att hålla med om att de smakar kungligt.
Vad betyder detta! - Om drottningen har sina diamanter, jag betvivlar det,
räkna dem, sire. Om det bara är tio,
bör ers majestät fråga var de andra är.
Ingen kommer in utan inbjudan.
Kardinalens order.
Förlåt min herre?
Jag sade...
Gör inget.
Kom igen. Så är bra.
Mer! Så är bra.
En till!
Madame, kanske kommer han.
Jag är helt säker.
Nej, Constance. Det är meningslöst.
Det är över. Det...
Det måste vara Constance.
Tänd fyrverkerierna när ni hör fanfaren.
D'Artagnan! - Förlåt?
Jag kommer snart, Constance.
Kom ner därifrån!
Ber om ursäkt.
Varför stannar ni, gentlemen?
Harry! - Ja, det är jag. - Fånga!
Tillbaka!
Förbannat!
Kom!
Vakt! Stoppa honom! Fånga björnen!
Där är ni, mina gamla vänner!
Ni kommer alla till min räddning!
Gud ske lov, ni lever alla än!
Kan ni hjälpa mig upp?
Vänta ett ögonblick...
Han har förstört vår matta.
Fort, gentlemen! På era platser!
Tre, fyra, fem... Jag idiot!
Ett, två, tre, fyra...
Stanna!
Kom hit!
Förlåt.
Du har uppfyllt min önskning, men jag tror att det saknas två.
Jag ska hämta dem åt er.
Sire, ni ger mig ännu två till! Så bedårande! Nu är det fjorton.
14?
13, 1 4... Vad betyder det, kardinal?
Sire, det betyder...
att jag ville ge dem till henne men inte vågade.
Jag gav dem genom er.
Jag är mycket tacksam ers eminens.
Säkert var dessa två dyrare än de tolv...
från hans majestät.
Eminens, D'Artagnan Klarade det trots allt. -Stämmer.
Du lämnade mig i sticket. Jag har förlorat poäng.
Spelet fortsätter. - Letar ni fortfarande efter pojken?
Varför? Hämnd? Det är en dyrbar lyx.
Statsmän kan inte unna sig sånt. Jag behöver en sån som han.
Kanske ska jag söka upp honom ändå.
Ers eminens är en stor spelare, stor nog att förlora.
Jag förlorar inte gärna.
Gör, vad ni vill, mylady.
Men om ni förlorar, ta det med jämnmod.
Älskling, min Älskling.
Jag ska aldrig mer utsätta dig för såna faror.
Galopp, strid, dolkstötar. Till vad nytta!
Det är mitt arbete.
Och om jag finner Min sköna Constance till slut...
Har du saknat mig?
Dum fråga.
Han är min chef.
Ja.
Gascognare, ni är nu en musketör.
Bär den kungliga musköten, nu när ni är...
fyra musketörer.
Nu är vi fyra.
Se på min chef. Han vinkar till dig.
Här, ta emot!
Kungen!